Titulky Lenin a Kalič, lenin.oc@post.cz
za pomoci českého překladu stejnojmenné knihy. (Dodatečné úpravy yoshua@centrum.cz)
~ Kapky deště na růžích... ~
~ a kočičí fousky... ~
~ blyštivé měděné konvice ~
~ ...a teplé vlněné palčáky... ~
~ ...balíčky v hnědém papíru... ~
~ ...převázané provázkem... ~
~... to je pár věcí, které mám rád... ~
"Ti, kdo v sobě probudí zvíře, jsou zbaveni bolesti býti člověkem"
Byli jsme na okraji pouště někde poblíž Barstow...
když drogy začly pomalu zabírat.
Pamatuju se, že jsem říkal něco jako:
Hele mě se nějak motá hlava, možná bys měl řídit ty.
- A pak najednou okolo nás vypukl hroznej řev...
a obloha byla plná něčeho, co vypadalo jako obrovský netopýři...
- a všichni se s vřeštěním vrhali střemhlav na auto.
- Do toho řval nějakej hlas:
Dobrej Bože, co jsou ty zatracený zvířat zač?
Řekl jsi něco? -Co?
To nic.
Vem to teď zas ty.
O těch netopýrech nemá cenu mluvit, říkal jsem si.
Vždyť je chudák uvidí co nevidět sám.
- Zkurvený svině ! Lítací !
Měli jsme dva pytle trávy...
75 tabletek mescalinu...
5 archů vysoce kvalitního LSD...
slánku do poloviny naplněnou kokainem...
a celou galaxii různobarevnejch vybuzovačů, klepek, lítáků a chechtáků.
a taky litrovku tequily, litrovku rumu, kartón piva...
- a půl litru čistýho éteru... - Kurva !
dva tucty amylů.
Ne že bysme to všechno na tuhle jízdu potřebovali...
...ale jak se jednou člověk obuje do skutečnýho shánění drog...
má sklon hnát to až do krajnosti.
Jediná věc, která mi dělala opravdu starosti, byl éter.
Na světě není nic ubožejší, nezodpovědnější a zvrácenější...
než člověk, kterej to rozjede v éteru...
a já věděl, že se do toho hnusnýho svinstva pustíme zatraceně brzo.
Zpráva podkomise Senátu uvádí, že ilegální drogy zabily v minulém roce...
160 amerických vojáků...
z toho 40 z nich ve Vietnamu.
Ještě jednoho šluka!
- Jeden šluk navíc, cvoku ?
Počkej až uvidíš ty zatracený netopýry.
- Svezem toho kluka. - Co ? Ne !
- Počkej !
Nemůžem tu zastavit. Tohle je netopýří území.
No teda! Kabrioletem jsem ještě nikdy nejel !
Fakt ? No, myslím, že jsi teda připravenej vyrazit, ne ?
Jsme tvoji kámoši. My nejsme jako všichni ostatní, kámo. Fakt!
Nech těch keců, nebo ti nechám přiložit pijavice. Jasný ?
Nastup.
Jak dlouho to můžem vydržet, ptal jsem se sám sebe.
Jak dlouho potrvá, než jeden z nás na toho kluka vyjede a začne na něj něco řvát a drmolit nesmysly?
Co si pak pomyslí ?
Právě tahle neobydlená poušť byla poslední známý bydliště Mansonovy Rodiny.
Dojde mu tenhle smutnej fakt, až můj právní zástupce začne řvát...
že se na auto snášej netopýři a lítající rejnoci ?
Pokud ano, no, budeme mu muset uříznout kebuli a někde ho pohřbít.
- Páč ho nemůžem nechat běžet, to je úplně vyloučený.
Hned by nás nahlásil nějakým místním nacistickým policejním úřadům
a ty by po nás šly jak po vzteklejch psech.
- Ježíši, Řekl jsem to nebo jsem si to jen myslel ? - Panebože, řekl jsem to ?
Tak mluvil jsem ? Slyšeli mě ?
To je v pohodě. Jenom obdivujeme tvar tvojí lebky.
- Ne, díky ! - Možná bych měl s tím klukem raději promluvit.
- Mám astma ! - Když mu to všechno vysvětlím, tak s uklidní.
Dobře, poslouchej.
Je tu jedna věc, kterou bych ti měl asi vysvětlit. Slyšíš mě ?
Fajn.
Chci abys znal všechny okolnosti.
- Aah ! - Tohle je ďábelský poslání...
s nádechem mimořádnýho osobního nebezpečí.
Já jsem doktor žurnalismu. Tohle je důležitý, sakra !
- Tohle je všechno pravda !
Ty zkurvenej--
- Dej ruce pryč z mýho krku !
- Teď, Teď, Teď. - Vibrace mezi náma se začaly rozcházet. Ale proč ?
Copak se v tomhle autě nedá komunikovat ?
- Copak jsme na úrovni pitomejch zvířat ?
Ten muž co řídí, je můj právník.
Není to žádnej hejhula, co jsem našel na Stripu. Je to cizinec.
Myslím že je to Samojec. Nevadí to, myslím. Nebo jo ?
- Nemáš předsudky, že ne ? Jasně že ne!
Myslel jsem si to.
Protože, i přes svou rasu, je ten muž pro mě mimořádně cennej.
- Oh, kurva. Úplně jsem zapomněl na pivo. Dáš si jedno ? - Ne.
- Co trochu éteru ? - Cože ?
To nic. Abysme šli rovnou k věci.
- Před 24 hodinama jsme seděli ... - ...v hale hotelu...
Beverly Heights, v tý části kde je patio, samozřejmě...
a popíjeli Singapore Slings s meskalem na zapití...
schováni před brutální realitou tohohle bláznivýho roku Léta páně 1971.
Policajti se stávají opicema--
To bude určitě ten hovor, na který celou dobu čekáte, pane.
Možná.
Yeah. Mm-hmm.
Mmm ! Skutečně. Jasně.
Yeah ? Oh, yeah, yeah. Oh, yeah.
Okay. Nashle.
- To bylo ústředí. Chtěj abych -- - Ahem.
Díky.
Chtěj abych okamžitě odjel do Las Vegas...
a kontaktoval portugalskýho fotografa jménem Lacerda.
Ten bude znát podrobnosti.
Stačí, když se ubytuju v apartmá a on si mě už najde.
- Co na to říkáš ? - To zní jako pořádnej průser.
Než tohle skončí, budeš moc a moc potřebovat dobrýho právníka.
To jo.
Jako tvůj právník, ti radím aby sis pronajal hezky rychlou káru bez střechy.
A taky budeš potřebovat kokain.
Kazeťák na pouštění speciální muziky.
Tričko s obrázkem Acapulca.
A fofrem vypadnout z L. A. nejmíň na 48 hodin.
- Zkazí mi to víkend. - Proč ?
'Páč musím jet pochopitelně s tebou.
Budem se na to muset po zuby ozbrojit.
Dobře, proč ne ?
Myslím, že má-li mít smysl to vůbec udělat, tak se to musí udělat se vším všudy.
Tohle je Americkej sen v akci.
Počkej !
Kurva, museli bysme být blázni, kdyby jsme v týhle bláznivý jízdě nedojeli až na konečnou.
Souhlasí. Musíme to udělat.
O čem to máš psát ?
O Mintu 400...
to je ten největší závod motorek a bugin v historii organizovanýho sportu.
Fantastickej mumraj...
na počest nějakýho vypasenýho hlavouna...
kterej vlastní luxusní hotel Mint v centru Las Vegas.
Aspoň se to tak píše v novinách.
Jako tvůj právník, ti radím aby sis koupil motorku.
Copak bys bez ní mohl o něčem takovým vůbec psát ?
Dobře, musíme to udělat prostě po svým.
Čistej Gonzo žurnalismus.
Kurva !
Sehnat drogy a trička nebyl žádnej problém...
ale auto a magneťák se v půl sedmý sháněly těžko...
zvlášť V Hollywoodu v pátek odpoledne.
To zní dobře. Skvělý. Schovejte nám ho.
Jasně, že má ten pán platnou kreditní kartu !
Jasně. Nenech si od těch debilů nic nakecat.
Tím jsem si ho získal.
Víte vůbec sakra s kým mluvíte ? Co ?
Do půl hodiny jsme tam.
Potřebujeme obchod s elektronikou.
- Tohle nebude stačit, jestli nebudem mít neomezenej úvěr. - Budeme ho mít.
Vy Samojci, jste všichni stejný.
Vůbec nevěříte v zásadní mravopočestnost bělošský kultury.
Obchod byl zavřenej...
ale prodavač slíbil, že na nás počká, jestli si pospíšíme.
Jenže jsme se cestou opozdili, když Stingray před náma zabil nějakýho chodce.
V půjčovně aut jsme měli další problémy.
Pane Dukeu, všechno je vyřízeno. Ještě váš podpis a můžete vyrazit.
- Yeah. - Budete na to auto opatrný, že jo ?
Jasně. Samozřejmě.
No teda !
Právě jste nacouval přes betonovej 2 stopy vysokej obrubníka, a ani jste nezpomalil.
Jel jste asi, uh, oh, No nevím, 45 mil v hodině ?
- Vždyť se nic neděje. - Oh ?
Vždycky takhle testuju převodovku, a zadní nápravu kvůli rázům.
- To je opravdu pěkná tužka, chlapče. - Hey, uh, poslechněte, vy--
hele lidi, nebudete pít, uh, alkohol, že ne ?
- Ne. Já ne. - Oh. To nic--
- Jsme zodpovědní lidé.
Sakra, máte mojí tužku !
Posraní hipíci !
Zbytek večera jsme strávili tím, že jsme pakovali věci do auta.
Nakonec jsme pojedli mescalin a šli si zaplavat.
Ten náš výlet, to bylo něco jinýho.
Byl klasickým přitakáním tomu...
co je v národní povaze správný, opravdový...
celým tím výletem jsme vzdávali úctu fantastickejm možnostem života v týhle zemi.
Ale jen pro ty co jsou plný energie.
A my už jsme jí měli pokrk.
Jasně kurva !
Můj právník tomuto pojetí věcí rozuměl, i přes svůj rasovej handicap.
- A ty tomu rozumíš ?
Tvrdil že rozumí, ale viděl jsem mu na očích, že to není pravda.
- Lhal mi.
Ohh ! Aaah !
Aaah ! Aaah !
Ohhhhh ! Medicínu !
- Co ? - Medicínu !
Medicínu ? Jo, yeah, moje léky ! Jasně. Tady je.
- To nic. Má špatný srdce.
Angina pectoris.
Ale máme na to léky. No vida. Tady jsou.
Pořádně šňupnout. Pořádně šňupnout. Pořádně šňupnout, synku.
- Ah. No vida. Hned je to lepší.
- A teď pro doktora.
Co tady--
Co tady kurva vůbec uprostřed týhle pouště děláme ?
Zavolejte někdo policii. Potřebujeme pomoc.
- Potřebujeme pomoc. Potřebujeme pomoc. Potřebujeme pomoc.
Pravdu.
Pravdu ?
Jedeme do Vegas...
odkráglovat herákovýho barona jménem Divokej Henry.
- To je pravda. - Proč ? Protože ho znám už spoustu let...
ale vobral nás, víš.
A víš co to znamená. - Víš snad co to znamená.
- Jasný ? - Ne.
Divokej Henry...
si vybral neoprávněně šek.
- Vybral si svů šek. - A my mu za to rozpářem pajšl.
- A sežerem ho. To tý svini neprojde.
Co se to v týhle zemi děje...
když může takovej svinskej hajzl ojebat doktora žurnalismu ?
- Hey ! - Dík za svezení !
- Nemusíte si se mnou dělat starosti ! - Počkej chvíli !
Vrať se a dej si pivo !
Kurva.
Kurva. Bude mi chybět.
- Kašli na to ! - Viděl´s ty jeho oči ?
Musíme vypadnout z Kalifornie dřív, než najde nějakýho policajta.
Přidej, ty tlustej bastarde.
- Měli jsme v hrsti skutečnýho šílence ! - Do hajzlu.
Bylo absolutně nutný abysme se dostali do Mint hotelu...
dřív než skončí registraci novinářů.
Jinak bysme museli to apartmá asi zaplatit.
Ježíši ! Viděl co nám to teď Bůh udělal ?
To neudělal žádnej Bůh. Tos udělal ty.
Jseš agent z protidrogovýho. Věděl jsem to.
To byl náš kokain, ty zkurvenej magore, svině, děvko !
Měl bys bejt opatrnější.
Je tu spousta supů, do rána tě oberou čistě až na kost.
- Ty zkurvená děvko. - Hee hee hee.
Tady máš tvojí půlku výtečnýho acidu. Sněz to.
Yeah.
Paráda.
Kolik máme ještě času ?
Jako tvůj právník, ti radím abys jel, co to dá...
nebo to bude fakt zázrak, když se tam dokážem dostat dřív než se z tebe stane divoký zvíře.
-
- Jseš na to připravenej ?
Že se zapíšeš do hotelu ve Vegas pod falešným jménem...
s úmyslem spáchat hrdelní zločin a monstrózní podvod s palicí plnou acidu ?
Doufám že jo.
30 minut. Bude to o chlup.
Vítejte v hotelu Mint !
- Tady, vezměte si lístek. Máme tu frmol.
No tak, vezměte si lístek. Tady ho máte.
Vezměte si lístek.
- Tohle potřebuju. Žejo?
Budu si vas pamatovat.
Neexistuje žádný způsob, kterým bych vysvětlil strach, co jsem cítil.
- Všichni hosté hotelu Mint pozor
Může majitel zeleného Pinta Pinto...
Minnesotská SPZ číslo TG0432--
Polil mě pot.
Moje krev je na Nevadu moc hustá.
Nikdy jsem nebyl schopen vysvětlit si, proč si nemůžu zvyknout na tohle klima.
Ok. Jen klid, nerozčiluj se, mlč...
Jméno, funkce, tiskový zařazení.
Nic jiného.
...hamburgry tam zůstaly. Byla to servírka okolo 16.
Uřízli jí její zatracenou hlavu přímo tady na parkovišti ...
vyřízli v ní různý otvory a sáli z ní krev.
Právě pojedli epifýzu, myslím. Yeah.
- Ne. Jak se má vaše máma ? - ignoruj tu strašnou drogu.
Yeah.
Tvař se, že se nic neděje.
Ahojky ! Uhh--
Moje jmého ?
Uh... Raoul Duke !
jo, na seznamu. Nezávislý novinář. Na seznamu, ne ?
Celkové zpravodajství.
Mám právníka...
...sebou...
a uvědomuju si, že jeho jméno není v tom seznamu...
ale my musíme dostat apartmá !
Musíme to apartmá mít.
Jak to šlape ?
Co má bejt dál ?
Vaše apartmá ještě není připraveno...
ale někdo vás tu hledal.
Aah ! Ne ! Ještě jsme nic neprovedli!
- Postarám se o něj.
Tento muž trpí ošklivou srdeční chorobou.
Ale mám spoustu léků. Jmenuji se Dr. Gonzo.
Připravte nám okamžitě to apartmá. Budeme čekat v baru.
Neznám vás, ale můžem se spolu napít.
Hej, vypadni. Vypadni, dělej.
Líbí se mi způsob jakým jste to udělal.
Jdeme! Pojd!!
- Co se děje ? - Jdeme! Teď si dáme nějaký oříšky.
Jediná věc, co je pro tebe dobrá, kámo. Oříšky, kámo.
Ohh ! Ježíši !
- 2x Cuba libre, pivo a mescal na zapití. - Tady to máte.
- Vsadím se, že jsi ve znamení Vah. - Mmm.
Kdo je to ten Lacerda ? Čeká na nás ve 12tým patře.
Pokoj 1250. Lacerda.
Nemohl jsem si vzpomenout.
- To jméno znělo jako zvon, ale nemohl jsem se soustředit.
Všude okolo nás se děly divný věci.
Objednej nějaký golfový boty...
jinak se odsud nikdy živý nedostanem.
Bylo nemožný chodit v týhle břečce.
Nikde se nebylo o co opřít.
Pan Roger Pratt, prosím volejte hotelového operátora.
Byl jsem přímo uprostřed nějaký zasraný plazí zoo...
a oni těm potvorám ještě nalejvali chlast.
Nebude to trvat dlouho než nás roztrhají na kousky.
- Prosím !
- Řekněte jim, ať vyhodí ty jejich zasraný golfový boty !
Pane Bože všemohoucí, podívej se na ty týpky okolo, vole.
Pozorujou nás!
Tohle je stůl pro novináře, vole.
Musíme podepsat naše novinářský akreditace.
Ok ?
Jseš připravenej ?
- Hmm ? - Jseš připravenej ?
- Tak pojď, dělej. - Počkej ! Neopouštěj mě !
2 sendviče...
and, uh, a 2 sendviče navíc...
1, 2, 3, 4 krevetový koktejly...
- Hmm ? Hmm ? - a 9 čerstvých grepů.
- Vitamin C. Budeme ho potřebovat co nejvíc.
- 4 kuřata-- - Koukni ven, uh...
na nebi ...obrovská mašina, nějakej druh...
- Litrovku rumu. - dobře, elektrickej had, kterej míří přímo na nás.
Tak ho odpráskni.
Ještě ne. Chci studovat jaký má zvyky.
- Ty motorkáři jsou pěkný žrouti.
Potřebuju ten vozík. Musim se s nim vrátit.
Díky, ale musim se vrátit s tim vozíkem - Ještě se vrátim !
- Ty sráči. - Mohl jsem se zcvoknout, vole !
Ty vole, 3 minuty jsem tě nechal o samotě! a tys mával okolo sebe námořnickym šídlem...
a hulákal něco o hadech.
- O čem to mluvíš? - Vyděsil jsi těma sračkama všechny lidi.
Už chtěli zavolat policajty.
- Ano pane, měl jsi štěstí, že jsem se včas vrátil. - Nepřibližuj se kurva ke mě !
- Nech mě bejt.
Ty zasraný novinářský průkazy nám dali jedině proto, aby se tě zbavili.
- Bože ! Co je zas tohle ?
Ten výstup mi ukázal, že se musim dát do kupy.
- To jsou dveře ?
A Laos je pořád bombardován-- - Počkejte chvíli.
- Do prdele.
Oh, můj Bože.
Nazdar. Já jsem Lacerda, váš fotograf.
- Duke ? - Mm-mmm.
Tam vzadu.
- Vypadá to tu jako v severním Vietnamu-- - Duku ? Duku ?
Nazdar !
Lacerda. Váš fotograf.
Ty nejseš Portugalec, vole !
To je dost špatný chlapi, propásnout přehlídku mašin.
Oh,to byl ale pohled !
- Husquarny, Yamahy, DMZetka.
Kawasaki !
- Maicy. Pursangy !
- Švédský ohniváci.
Pár Triumphů. Tu a tam Čezeta.
Všechno pěkně rychlý.
Super rychlý.
To bude teda závod.
Yeah.
Měl bych vypadnout.
My víme co jsi zač, vole.
Hmm ?
Řeknu ti ...--
On nám lže. Vidím mu to na očích.
Na očích ?
A teď panikař, Charlie.
Vypni ten zasranej krám.
Závodníci budou připraveni za úsvitu.
Velmi napínavé.
Pro některý lidi je Mint 400 mnohem, mnohem víc než...
Super Bowl, Kentucky Derby...
a finále Lower Oakland Roller Derby dohromady.
Zpomal ! Tohle je soukromý pozemek !
Tenhle závod přitahuje prazvláštní maníky.
- Fuck off. - Dobře.
Byl čas dát se do kupy, a uvažovat o našem zkurvenym úkolu...
- a přijít na to, jak se s nim vypořádat.
Byl čas se do toho pustit.
Ty z nás, který jsme byli vzhůru celou noc neměli náladu na kafe a koblihy.
Potřebovali jsme tvrdej chlast.
- Byli jsme, nakonec...
absolutní smetánka ze všech sportovních novinářů.
Byli jsme společně ve Vegas kvůli velkýmu sportovnímu okamžiku.
- Když přijde na věc jako je tahle, nemůže se člověk jen tak flákat.
- Je to, uh, opravdu krásný.
Peníze chrastí. Peníze chrastí.
Zabij tělo a hlava zemře také. Zápas Ali-Frazier.
- Pořádnej konec '60tých let.
Ali byl poražen lidskou fašírkou.
- Oba Kennedyové zavražděni nějakejma mutantama. - Hey, oni startujou !
Oh, do prdele, oni právě startujou. Jdeme !
Dámy a pánové...
vítejte na startu $50 000 Mint 400 Desert Race...
s odměnou $50,000 pro vítěze...
v tomhle zmatku, tůrovaní, a prachu...
ve vašem ksichtě, motocross extravaganza !
A tady přijíždějí !
Jsme tu, aby jsme naplivali do očí svých nepřátel!!
A vyrážejí!
V pohodě, naše 2. skupina z 10 nastupuje na start.
- Kawasaki, Triumphy, Maicy.
Jsme připraveni vyrazit. To je zelenej praporek, a jsou pryč !
A další hromadnej start s hromadou prachu dopadající na tenhle kopec !
Dobře, nastupuje 3. skupina. A jsou pryč !
Číslo 45 jede na 4. místě...
je k udušení jak je prach ve vzduchu !
Bude lepší dát si ten mokrej šátek přes ksicht !
ještě více než 190 mašin čeká na start.
- Jedno pivo, čéče.. - Museli startovat ve skupinách po desíti...
každý 2 minuty.
Tady to je, kámo.
-Do hajzlu. Co je dneska za den? Sobota ? -Kurva.
- Spíš neděle. - Ahh.
Haló!
Viděl někdo ten závod?
Okolo 10:00 se rozjeli na všechny světový strany.
- Teď už to nebyl závod.
Teď to byla soutěž vytrvalosti.
Myšlenka na reportáž ze závodu v obvyklým novinářským duchu byla absurdní.
- Hey ! To je paráda co? - Cože ?
Pojď dovnitř !
Chystám se zkoušet jinou kombinaci čoček a filmu...
dokud nenajdu nějakou, která bude fungovat v tomhle prachu !
- Co je, k čertu ?
To jsou zasraný kulomety. Šijou to do nás. Kulomety!
- Je to zkurvená válečná zóna! Dostaň nás odtud rychle pryč !
- Yeee-hoo ! - Rychle ! Zabijou nás kurva pro nic zanic !
Co je -- Ale ne. O Bože, to ne. Ale ne..
Kde je ten zatracenej závod?
Prašti mě!
Jsme stejně dobrý vlastenecký Američani jako vy.
A co ta výzbroj vašich kámošů ?
Oh. Sportovní novináři. Jsme přátelé.
Najatí šašci.
- Jedem.
- Hodně štěstí, pánové.
- Dostaň ho ! - Šílenci.
- Hoďte mě zpátky do boxů. - Ne ! Ne, ne, ne. Musíme jet.
Potřebujeme celkovou reportáž !
Cítil jsem, že je čas, přehodnotit celou tu mučivou scénu.
Máš padáka!
Děsný oslové.
V pořádku.
- Klidně jeďte přímo do toho prachu ! - Už vás nikdy nechci vidět.
Jeďte do tý písečný bouře !
Závod byl uplně v hajzlu.
Byl jsem svědkem startu. Byl jsem si téměř jistý.
Ale co teď ?
Co bude dál?
Zapneme rádio. Přehodíme na kazetu.
Stáhneme všechny zatracený okýnka.
- A vychutnáme si tenhle chladivej pouštní větřík.
- Ah, ano. To je to o čem to všechno je.
Úplný soustředění...
utahaný po sobotní noci ve Vegas
Dva staří dobráci v ohnivě rudým kabrioletu...
vytvrdlí, opilí, vychechtaný.
Dobráci.
Žhavý ďoury. To zní slibně.
- Hot dogy po 29 centech. - Mmm.
Co tu budeme dělat ?
Jsme tu, abysme flámovali jako divý, nebo kvůli práci ?
Kvůli práci, jasně.
Jdema na to. Crab louie a litr muškátu za $20.
-Jako tvůj právník ti radím, abys jel do Tropicany.
Guy Lombardo. Je v Blue Roomu se svejma Královskejma Kanaďanama.
- Proč ? - Proč ? Co proč ?
Proč bych měl vyhazovat těžce vydřený prachy za takovou zasranou mrtvolu ?
Nevím jak ty...
- ale pro mý kšefty je důležitý abych byl v obraze.
Co si myslíte, že děláte ?
Tady není parkoviště ! Vypadněte s tím autem !
Tady nemůžete parkovat. Promiňte, pane !
- Co ? - Nemůžete tu...-- Hey !
Nemůžete tu parkovat !
Není tohle dobrý místo na parkování ?
Dobrý ? Stojíte na chodníku! Je to chodník !
- Tohle není parkoviště ! - Debbie Reynoldsová ?
- Nemůžete stát na chodníku ! - Vypadá to jako žhavej lístek.
Jeli jsme celou cestu z L. A. kvůli týhle show.
Jsme starý kámoši Debbie.
- Ok, bye. - Uvidíme se později.
Tohle byla domácí půda Boba Hopea.
Franka Sinatry.
- Spiro Agnewa.
Hala smrděla provtřídnim umakartem a plastikovejma palmama.
Špičkovej zapadák pro ty co na to maj.
- Už to začalo. Už je na jevišti ? - Je. A je vyprodáno.
Promiňte, pane. Je plno. Je mi líto, pane.
Jeli jsme až z L. A. kvůli týhle show.
- Už nejsou volná místa, za žádnou cenu. - Serem na místa !
- Jsme starý kámoši Debbie. Kdysi jsem s ní různě dováděl.
- Jste připraven jít před soud ? - No, záleží na tom.
Chtěl bych s váma na chvíli mluvit.
- Váš postoj představuje nedodržení slibu.
V Nevadě, to je ilegální.
- Jak je vaše jméno? - Mé jméno ? Tony Pizzacata.
Tony Pizzacata.
Jaké je, jestli se můžu zeptat, vaše jméno, pane ?
Je to na mojem řidičáku.
- Myslím, že bychom vás mohli vmáčknout dovnitř, pane.
- Děkujem za laskavost. - Budete muset stát vzadu.
Po spoustě dohadování, nás pustil dovnitř zadarmo...
s podmínkou, že budem stát vzadu a nebudem kouřit.
Dámy a pánové...
hotel Desert Inn vám hrdě představuje jedinou, výjimečnou...
nedostižnou Miss Debbie Reynolds !
Dobrý večer, dámy a pánové !
Je nádherné tu být s tak báječnými lidmi !
Ať začne Rock and Roll!
Panenko vyskákaná!
- Co se to kurva děje?
- Ven s nima ! - Dělejte, vyhoďte je odtud !
- Vyhoďte je.
- Ven. Mazejte !
Do prdele! Zabloudili jsme do zkurvenýho stroje času.
Doprdele!
Zjistim kde bydlíte a vypálim vám barák, vy sráči !
- Co se stalo ?
- V nejbližších dnech vám sem do toho místa mrsknu posranej granát.
Počkej. Vidíš to ?
Tohle je to pravý místo, kámo.
Tady se do nás srát nebudou.
Kde je ten éter ? Ten meskalin nějak nefunguje.
Tady ho máme. Dobroš.
Jo, proč ne ?
Ahh. Ďábelskej éter.
Člověk se po něm chová jako vesnickej ožrala ze starýho irskýho románu.
Přichází o všechny základní motorický schopnosti.
Vidění neostrý, ztrácí rovnováhu a má neohebnej jazyk.
Veškerý spojení mezi tělem a ...
mozkem je úplně přerušený...
a to je na tom to zajímavý, protože můžete vidět sám sebe jak se chováte jako hovado...
ale nemůžete s tím nic dělat.
Blížíš se k turniketům a víš že až se tam dostaneš...
musíš dát tomu člověkovi 2 dolary, jinak vás nepustí dovnitř...
ale když se tam dostaneš, všechno jde na levačku.
Nějakej vzteklej rotarián do tebe strčí a ty si v duchu říkáš: "Co se to tu děje ?"
-Pak slyšís sám sebe mumlat: -Psi šukají Papeže. Žádná moje chyba.
Éter je perfektní droga pro Las Vegas.
V tomhle městě milujou ožraly. Čerstvý maso.
- Pojď, kamaráde. Pojď. - Svatá--
Takže nás provedli turniketama a vypustili dovnitř.
- Dámy a pánové...
chlapci a děvčata...
- návštěvníci každého věku...
- Bazooko Casino Circus má tu čest vám představit...
Létající Felliniovi !
Oh, můj Bože !
Promiňte.
- Uhněte, vy--
Feťák se musí časem vypořádat i s tím, když vidí svoji mrtvou babičku...
jak se mu plazí po noze s nožem mezi zubama...
ale nikdo nemůže zvládnout tenhle děsnej úlet.
Bazooko Circus vypadá asi tak, jak by vypadal celej svět v sobotu večer...
kdyby nacisti vyhráli válku.
Tohle je šestá říše.
Prosím vaše sázky ! Každý vyhrává !
Vystupte nahoru a sestřelte hvězdičky z bradavek třímetrový lesby...
a vyhrajte kozu z cukrový vaty !
Postavte se před tento přístroj !
A za pouhých 99 centů se objeví tvoje podoba 60 metrů vysoká...
na projekční ploše nad centrem Las Vegas.
Dalších 99 centů navíc a váš obraz promluví ! Řekni co chceš, kámo !
Uslyšej tě, žádnej strach ! Budeš 60 metrů vysokej !
Éter vyprchával.
Acid odezněl už dávno.
Ale meskalin nás nás držel fest.
Dobrej meskalin zabírá pomalu.
První hodinu se jenom čeká...
a asi tak v polovině druhý hodiny...
začne člověk proklínat tu svini, která ho ojebala, protože se nic neděje.
A potom ... BUM !
Nerad to říkám--
ale tohle místo mě začíná děsit.
Myslím-- že dostvávám strach.
Nesmysl. Přišli jsme sem najít ten Americkej sen.
A teď, když jsme ve víru dění, toho chceš nechat ?
Musíš si uvědomit, že jsme našli hlavní nerv.
Já vím-- Právě proto dostávám strach.
- Koukni se támhle !
Dvě ženský tam šukaj ledního medvěda.
Takovýhle věci mi neříkej.
Ne teď.
Tohle je můj poslední panák. Kolik mi můžeš půjčit ?
Moc ne. Proč ?
- Musim zmizet. - Zmizet ?
- Jo. Zmizet z týhle země. - Uklidni se.
Za pár hodin budeš zase v normálu. Tak si doprdele sedni.
Neser se do mě. Myslim to vážně.
Ještě hodinu v tomhle městě a někoho zabiju.
- Tak jo, něco ti půjčím.
Zvládnem to ?
- Chci odejít rychle. - Ok.
Tak zaplatíme a pomaličku se zvednem--
Bude to pěkně dlouhá cesta.
Cože ?
To vám platěj,-- že šoustáte toho medvěda?
Cože ?
- Co jste to řekl ? - Je ožralej.
Měl byste si na svýho přítele dávat lepší pozor.
Dámo, pane, kotě, dítě, nebo co, můžu platit--
Tady máte, vemte si to. To by mělo stačit.
No tak. Pojď dolů a zahrajeme si.
Hej chlapi, neserte mě!
Kam zmizel ?
Kde sakra je ?
- Kdy se tahle věc zastaví ? - Zastaví ?
- Zastavte to ! - Nemůže se to zastavit. Nikdy se nepřestává točit.
Nehejbej se. Spadneš.
Kurva, on je--
Kam šel--
Dělej. Seskoč!
Rychle, jako zajíček. Hop ! Hop !
- Dělej. Hop ! - Nemůžu !
Oh, ty ufňukanej bezcennej posranej bastarde !
V klidu.
Tak pojď-- Oh, kurva ! Ohh !
Dělej. Ty´s spadl, upadl´s. Jdeme.
Ty zkurvysynu. Ty´s mě strčil !
- Ale běž ! - Jdeme.
Jasně. Zůstaň tu a půjdeš do lochu Já odcházím.
Ty seš ale ďábel !
- Běž přímo-- - Nic. Nic nechci.
Viděl jsi to ?
Nějakej čurák mě kopnul do prdele.
Nejspíš ten barman. Chtěl ti srovnat fazónu, za to cos řekl tý číšnici.
- Dobrej Bože ! Dobrej Bože ! - Ty blbci mě chtěj zabít.
Bisexualové mě chtěj zabít.
Radši odsud vypadnem. Kde je výtah ?
K výtahu se ani nepřibližuj ! Přesně to po nás chtěj.
Chytit nás do ocelový klece a odvézt do sklepa. Tady.
Nepospíchej. Hodila by se jim záminka, aby nás odpráskli.
Řiď ty.
Já asi nejsem úplně v pořádku.
Mm-mmm. Špatný dveře.
- Hmm ? - Špatný dveře.
Tohle není dobrý město na psychedelický drogy.
Všude okolo nás byly hodně hrozivý vibrace.
Konečně jsme se dostali k pokoji, ale klíč ty dveře nechtěl otevřít.
- Ty hajzlové nám vyměnili zámek ! - Už??
Nejspíš prohledali pokoj.
Pane Bože, jsme vyřízený.
Dělej !
- Dávej bacha ! Dávej bacha! - Aaah !
- Whoa ! - Všechno pozavírej !
- Dej všude řetízek !
Mmm. To je lepší. To je lepší. Ah.
Kde se tu vzal tenhle ?
Ten je Lacerdův.
Jo, jo! Myslim, že by se šiknul.
Na co ?
Zajdem k němu, a minimaxem ho vyženem z postele.
Měli bysme nechat toho chudáka na pokoji.
- Říkal mi, že půjde brzo spát, tak-- - Věděl jsem to.
Zmocnil se mý ženský !
Tý malý bloncky od filmařů ?
Kurva. Myslíš, že jí zprznil?
Jen tak dál. Ještě se tomu směj!
Právě s ní flirtuje.
Vy zkurvený běloši jste všichni stejný!
Pane Bože všemohoucí, kdes vzal ten posranej kuchyňák?
Poslali mi ho z pokojový služby.
Chtěl jsem něco, čím by se daly krájet limety.
Limety ? Jaký limety ?
Žádný neměli. Tady v poušti nerostou.
Ten hnusnej zasranej prevít.
Měli jsme ho sejmout dokud to šlo.
A teď ji má !
Má v rukách moje děvčátko, joo...
Pamatoval jsem se na ni.
Měli jsme s ní před pár hodinama problém ve výtahu.
Můj právník tam ze sebe udělal blbce.
- Myslím, že vypadáte přesně jako on. - Nemyslíte ?
Vy musíte být určitě závodník.
Mluví k tobě.
V jaké třídě jezdíte ?
Třídě ?
Co tím do prčic myslíte ?
- Na čem jezdíte ?
Točíme krátký sestřih toho závodu pro--
televizní seriál.
- Myslím, že bysme vás mohli použít.
Použít mě ? Jezdím--
"Panenko skákavá," pomyslel jsem si. Už je to tady.
Jezdim na těch velkejch. Víte ? Velkejch.
- Na těch kurevsky velkejch.
Vincent Black Shadow.
Patříme k továrnímu týmu.
- Blbost. - Co ?
Kecá.
Mám pocit, že tu s náma jede nějakej posranej ignorant.Uhni chlape.
Nějakej uprděnej posera v tomhle městě.
Vy zasraný zmrdi.
Můžu vám to ukázat, než bych vám to vyprávěl, madam.
Máte oheň ?
Ne.
Nevěříte mi, že ne?
- Přestaňte se řehtat. - To je v pohodě. Znám tyhle chlapy.
Úsměv, honibrku. Neprovokuj mě!
- Chceš na ní zapůsobit? Dobře, zaujmi ji se mnou.
Oh, kurva.
- Ne, vy posraný šílenci ! Šílenci !
- Oh, kurva!
Ty svině na nás poštvou fízláky.
- Naval klíč. - Pššt.
Dej mi ten zkurvenej klíč !
- Ale ne..
- Radši ten nůž polož. - Byl jsem na nohách celej den.
Dobře. Dal jsem ho do kapsy.
-Do prčic.
- Teď je to vážný.
Ta holka to pochopila.
No nazdar.
Zamilovala se do mě.
Naše oči se setkaly...
Počkej.
Měl bych jít nahoru a toho hajzla vykastrovat. Je to moje vina.
Nech raději toho čuráka na pokoji, co?
Dohodl ses s ním?
Tot tys mu ji dohodil ?
Dobře, hele...
radši ten pitomej nůž zas polož.
A přestaň blbnout.
Já musím jít uklidit a umejt auto.
Jedna z věcí, co se člověk naučí za léta styku s drogama...
je že se můžete otočit zádama k člověku...
ale nikdy ne k droze...
a obzvlášť ne, když vám před očima mává loveckym nožem, ostrým jak břitva.
Co tu vlastně děláme ?
Jakej má tenhle vejlet smysl ?
Proháním se okolo v nějakým narkotickým šílenství...
nebo jsem přijet opravdu do Vegas pracovat na článku ?
Co jsou ty lidi zač? Ty ksichty?
Kde se tu vůbec berou ?
Vypadaj jak karikatury obchodníků s ojetejma kárama z Dallasu...
a můj Bože, je jich tady strašná spousta v půl pátý v neděli ráno...
ještě pořád si to rozdávaj s Americkým snem--
s představou velkýho vítěze...
kterej se chvíli před svítáním vynořuje z chaosu okoralýho lasvegaskýho kasína.
- Dvacet. - Měníme 20.
Díky.
- Jdeme na to. - Ok.
Kolo se točí..! Kolo se točí...! Kolo se točíííí!!
Budu boháč! Budu velkej boháč!
JO !
- Je to desítka. - Oh, vy bastardi !
- Do prdele. - Sorry.
Ne, ne. Jen klid.
Nauč se prohrávat.
Kurva. Do prdele, co je to za potopu?
Nemakej na to! Nech to bejt. Nejeb s tím, kurva !
Oh, Bože.
Snědl jsi všechen ten acid ?
Jasně. Hudbu !
Modli se radši k Bohu, že je v tom báglu ještě nějakej thorazin.
- Protože jinak v tom pěkně lítáš. - Dej tam tu kazetu !
- Jakou kazetu ? - Jefferson Airplane. "White Rabbit."
- Chci burcující zvuk. - Ty seš zatracenej člověk!
Já odtud na 2 hodiny vypadnu.
A pak sem za tebou přijdou a vymlátěj z tebe tu sračku přímo tady v tý vaně.
Dobře, udělám to, udělám ! Udělám to, jo. Kurva.
Udělej pro mě ještě jednu věc, jo ?
Můžeš mi dát dvě hodiny. O nic víc nežádám.
Jenom dvě hodiny na vyspání před zítřkem.
- Ale jistě.
Zejtra to bude pernej den.
Dám ti času, co budeš chtít.
Zabití elektrickým proudem. To nechceme.
- Do prdele !
- Do hajzlu!
- Teď uvidíš.
- Oh, Bože všemohoucí.
- Pomóc! Pomóc ! Pomoz mi ! Pomóc !
- Pomóc ! - Kurva ! Sám se zabije !
- Nemakej na to ! Nedotýkej se toho !
- Úplně zbytečně !
Zpátky, Bože-- Vlez zpátky, zkurvysynu !
- Přetoč to zpátky ! Musím to slyšet znova ! - Cože ?
Až to dohraje do tý skvělý části...
kde si ten králík ukousne vlastní makovici...
Tak mi to zasraný rádio...
hodíš sem do vany.
Do hajzlu! Seš totálně mimo.
Prásklo by to s tebou rovnou skrz zeď V 10 vteřinách bys byl dočista tuhej!
- Kurva, musel bych jim to vysvětlovat. Do hajzlu. - Blbost.
Teď mě neser, kurva. Jsem Ahab.
Pane Bože.
Dobře,ty zkurvenče ! Sedni si ! Zalez zpátky do vany !
Nebo ti to narvu do tvýho pitomýho krku.
Nenuť mě to použít.
Dobře.
Nepochybně jediný řešení.
- Jen se chci ujistit, že tomu pořádně rozumím.
Chceš po mě, uh...
abych hodil to rádio do vany až bude "White Rabbit" vrcholit, je to tak?
No kurva!
Už jsem si začínal myslet, že budu muset vylízt ven...
a sehnat nějakou pokojskou, aby to udělala.
Bez obav, udělám to.
Kurva. Od čeho jsou přátelé?
- Seš připravenej ?
- Zavři oči.
- Jo, hodnej kluk.
- Klid, sakra ! Plejtváš mým časem !!
Vypadni odsud ! Vypadni.
- Ok, zavři oči. 10...
- 9... 111!
52 !
- Potřebuju se vyspat.
Ty hajzle!
Kasr! Kasr kámo! Chceš to!?
Ty bys to fakt udělal, že jo?
- Jasně, proč ne? - Ty hnusnej podlej bastarde !
Sakra, ještě před chvílí jsi po mně chtěl, abych tě zabil!
A teď chceš zabít ty mně!
Do prdele, jediný co bych měl udělat, je zavolat policii !
No teda, jseš nějakej naštvanej..!
Není důvod volat policajty.
Nemám na vybranou.
Neodvážim se jít spát, když se tu motáš v takovým stavu s hlavou plnou acidu...
a chceš mě tím pitomým nožem rozsekat na cimpr campr.
Kdo říkal něco o sekání na cimpr campr ?
Jenom jsem ti chtěl vyříznout na čelo malý "Z".
Vrať se zpátky do vany, . vem si pár klepek a snaž se uklidnit.
Dej si trochu trávy. Šlehni si trochu heroinu.
Do prdele, dej si co chceš, ale prosím...
nech mě si kurva odpočinout. Prosím.
Vypadni odtud, ty posranej magore !
Vstávej !
Dobře, budu uh--
Potřebuješ dostat práci.
Sakra, jseš flákač!
Ty zkurvenej podloudnej advokátskej bastarde.
- Jsem doktor žurnalismu.
Pokračuj.
- Nenech mě v tom. - Teď--
mě v tom nenechávej.
- Vlez dovnitř a vyčisti si trencle !
Vyčisti si kraťasy, do prdele, jak malej kluk !
Hovado !
Ten acid na něj začínal škaredě působit.
Následující fáze asi budou jedny z těch, pekelně intenzivních sebestředných nočních můr.
- Čtyři hodiny katatonickýho zoufalství.
Zatracený drogy.
Ignoruj to strašidlo v koupelně.
Je to jen další hnusnej uprchlík z Generace lásky.
Můj právník nikdy nedokázal uznat představu...
často hájenou bejvalejma feťákama...
že bez drog se může člověk ulítnout mnohem víc než s nima.
Já koneckonců taky ne.
~ When the truth is found ~
~ To be lies ~
~ And all the joy ~
~ Within you dies ~
~ Don't you want somebody to love ~
~ Don't you need somebody to love ~
~ Wouldn't you love somebody to love ~
~ You better find somebody to love ~
~ Love ~
Rok 1965. San Francisco- velká acidová vlna.
Vzpomínám si na jednu noc v podniku zvaným Matrix. Kde jsem byl--
- Matko Boží. Sem tam.
Do hajzlu.
Uh, byl jsem normální obět drogový exploze...
normální pouliční hipík, kterej do sebe láduje na co přijde.
Chce tady někdo nějaký LSD ?
Mám všechno potřebný s sebou...
tady !
Potřebuju to jenom někde uvařit.
Rozhodl jsem se sníst jen půlku acidu, pro začátek...
ale zbytek jsem si vysypal na rukáv mý červený košile.
Co je za problém?
No, ten bílej prášek...
na mým rukávu...
je LSD.
Při troše štěstí ...
mu to navždy zničí život...
a už navěky si bude myslet, že ve všech jeho oblíbených barech hned za úzkýma dveřma...
si maníci v červenejch vlněnejch košilích
dopřávaj neskutečný rajcy, z něčeho co on nikdy nepozná.
Divný vzpomínky z týhle nervní noci v Las Vegas.
Je to už pět let ? Šest ?
Vypadá to jako celá věčnost, ten druh vyvrcholení, co už nikdy nepřijde.
San Francisco v polovině '60tejch let...
to bylo moc zvláštní místo i doba, být toho součástí...
- ale žádný vysvětlování...
žádná směs slov nebo hudby a vzpomínek...
se nemůže dotknout toho vědomí, že jste tam byli a žili...
v tomhle koutu světa, ať už to znamenalo cokoliv.
Šílelo se ve všech směrech...
- v jakoukoliv hodinu.
- Jiskřilo to úplně všude.
- Vládnul tomu fantastickej všeobecnej pocit...
že ať uděláme cokoli, má to tak bejt a vyhráváme.
A to, si myslím, byla podstata věci.
Ten pocit nevyhnutelnýho vítězství...
nad silama staroby a zla.
Ne v nějakým špatným nebo vojenským smyslu-- to jsme neměli zapotřebí.
Naše energie prostě zvítězí.
Měli jsem potřebnou hybnou sílu.
Vezli jsme se na vrcholku vysoký a krásný vlny.
- Takže teď, o necelejch 5 let pozdějc...
můžeš vylízt v Las Vegas na strmej kopec a dívat se na západ...
Pokud se budeš dívat správnejma očima...
možná uvidíš značku kam až dosáhla voda...
to místo, kde se vlna nakonec zlomila...
a odvalila se zpátky.
- Pokojová služba !
- Dobré ráno, pane.
Co chceš, chlape? Co chceš?!
- Pokojová služba. - Vypadněte.
- Spletli jste si pokoj. Běžte do hajzlu !
- Mám zbraň. Neni moje, opravdu.
- Uh, u-- úč-- účet. - Co ?
- Můžete ... nám to podepsat ? - Joo, vezmu si to. Dělejte.
Nehejbej se. Buď úplně klidnej.
Tady to máš.
Nikomu ani slovo, jasný!
Rozhodnutí utýct přišlo zničeho nic. I když možná ne.
- Možná jsem to měl v úmyslu celou dobu,
a podvědomě jsem čekal na správnej moment.
- Hrál v tom roli i účet, řekl bych...
- Protože jsem neměl na jeho zaplacení.
Průměrná útrata u hotelový služby se pohybovala něco mezi 29 a 36 dolarama za hodinu...
- a to za 48 po sobě jdoucích hodin.
- Neuvěřitelný.
Jak je to možný ?
Ale ve chvíli, kdy jsem se takhle ptal, mi neměl kdo odpovědět.
Ten můj mizernej právník, Dr. Gonzo, byl pryč.
Určitě vycítil, že jde do tuhýho.
A "Z" ?
Panika.
Plazila se mi po páteři jako první narůstající záchvěvy acidovýho šílenství.
- Začínaly mi docházet všechny ty příšerný fakta.
Do hajzlu.
Jsem tu ...
úplně sám v Las Vegas, úplně sjetej drogama.
Bez peněz, bez článku pro časopis...
a aby toho nebylo málo musím se nějak vypořádat s tím zatraceně gigantickým hotelovým účtem.
Ani jsem nevěděl kdo mohl vyhrát ten závod.
- Možná nikdo.
Jak by se vypořádal s touhle situací takovej Horatio Alger ?
Buď klidnej. Buď klidnej.
Zatím jsem relativně bezúhonný občan.
- Mnohonásobný zločinec, snad, ale rozhodně ne nebezpečný.
- Taxi !
Naštěstí jsem vzal tuny mejdla, grepů a ostatní věci do auta už dřív.
A teď--
šlo jen o to, vyvlíct krk z oprátky.
Hey ! Tady, vezměte si to. Jasně.
- Pane Dukeu ! Pane Dukeu ! - Kurva.
- Hledali jsem vás. - Hra byla u konce. Dostali mě.
Spousta skvělejch knih vznikla ve vězení, huh ?
- Pane ? - Cože ?
Um, zrovna vám přišel telegram.
Ale on v podstatě není pro vás. Je to pro někoho jménem Thompson.
Ale stojí tu, "ať se o to postará Raoul Duke." Zna-- Zname--
- Znamená to něco ? - Jo, jo, rozumím tomu. Díky.
- Yeah, prošel jsem si seznam kvůli Thompsonovi.
Registrován není, ale myslel jsem že by mohl patřit k vašemu týmu.
-Taky že jo. Bez obav. Já mu to dám.
Um, ono nás totiž zmátlo...
že je na tom telegramu z Los Angeles podepsán Dr. Gonzo's když víme, že je tady v hotelu.
Dobrý. Udělali jste to správně.
Nesnažte se rozumět zprávám, co si posílají novináři. Polovina z toho jsou stejně kódy.
obvzlášť Dr. Gonzo. Nashle.
- Um, řekněte mi ještě.
Kdy se doktor vzbudí ?
- Vzbudí ? Co tím myslíte ? - No, víte...
můj šéf, p. Heem, by se s ním rád setkal.
Nic mimořádného, um--
P. Heem rád poznává hosty, co mají velký účet...
po osobní stránce, víte ?
Jen pár slov a potřesení rukou. Chápejte.
Jistě, ale bejt váma...
nechal bych doktora na pokoji, dokud nesní aspoň snídani...
protože on dokáže být velice nepříjemný.
Pane Bože !
- Ne !
Ale bude možné s ním mluvit, huh, dejme tomu později dopoledne ?
Podívejte, ten telegram je celý pomotaný.
Ve skutečnosti byl od pana Thompsona, a ne pro něj.
Jasný ? No a teď musím jít. Musím ještě stihnout závod.
- N-Nemusíte spěchat. Závod už skončil. - Ale ne pro mě.
Dobře, um-- Můžeme zajít na oběd !
Jasně-jo. Jasně.
- Bože.
Návaly ošklivý paranoii. Zběsilost. Strach a hnus.
Tohle místo má nesnesitelný vibrace. Akorát vypadnout.
"Lasička" byla v pasti.
Už jsem ty potvory úplně cejtil.
Udělej mi poslední laskavost, Bože.
Dopřej mi pět hodin rychlý jízdy než spadne klec.
Dovol mi zbavit se tý zatracený káry a dostat se pryč z týhle příšerný pouště.
- Oh, ty dábělskej bastarde.
- To je tvoje práce. Radši se o mě postarej, Bože.
- protože jestli ne, budeš mě mít na svědomí.
- Zastavte ! - Hey !
Dobrý ráno. Jak se máte ? Dobře. Vede se mi.
Jen málo lidí umí jednat s dopravním poldou na dálnici.
Takovej normální řidič, co překročí rychlost, zpanikaří a hned zajede ke kraji.
To je špatně. To vzbuzuje podezření v policajtským srdci.
Donuťte toho bastarda k honičce. Chytne se.
Ale nebude si vědět rady s vaším blinkrem, kterej naznačuje, že už už chcete zatočit doprava.
Ten mu má naznačit, že hledáte správný místo, kde byste zastavil a promluvil s ním.
Chvíli mu zabere než si uvědomí, že při týhle rychlosti udělá nejspíš hodiny.
Jenže na to vy budete připravený. Přichystaný na přetížení "G".
Rychlou práci brzda - plyn.
Dobrej. Jak se máte ?
Co si sakra myslíte, že děláte ?
To bych rád věděl. Ukažte mi váš řidičák.
Oh, no jasně. Tady ho máte.
Oh, a sakra.
Jsem to já.
Tak dostanu ho konečně ?
Věděl jsem, že mě ojebával.
Jak vidím, máte 2 kartony piva, krabici grepů...
hromadu triček a ručníků, žárovky.
- Uvědomujete si čeho jste se dopustil, když jste jel takhle ? - Jo, uvědomuju. Jsem vinen.
Chápal jsem to. Věděl jsem, že je to přestupek. Ale i tak jsem to udělal.
Doprčic, proč se hádat ? Jsem hnusnej kriminálník. Podívejte se na mě.
Máte dost zvláštní přístup.
Možná.
Víte, mám pocit, že byste si měl hodit šlofíka.
Tamhle nahoře je odpočívadlo.
Co kdybyste tam zajel a pár hodin se prospal.
Šlofík mi nepomůže.
Byl jsem vzhůru moc dlouho. Tři nebo čtyři noci. Už si to nepamatuju.
Když teď půjdu spát, tak budu mrtvej na 20 hodin.
Na co vezete 2 bedny mýdla, synu ?
Chci zůstat čistej.
Ne.
Tak jo, uděláme to takhle.
Já si do bloku zapíšu, že jsem vás v poledne...
zastavil za rychlou jízdu.
- A doporučil jsem vám zamířit k nejbližšímu odpočívadlu.
Ne, jinak !
Poradil jsem vám jet k nejbližšímu odpočívadlu--
což byl vámi udávaný cíl, jasný ?
Kde se míníte pořádně prospat.
Je vám to jasné ?
Dobře... jak daleko je do Bakeru ?
Tak nějak jsem doufal, nevím, že bych se tam stavil na oběd.
Tam už moje pravomoc nesahá.
Hranice města končí 2.2 míle za odpočívadlem.
Dokážete tam dojet ?
Pokusím se.
Už dlouho jsem se chtěl podívat do Bakeru Hodně jsem toho o něm slyšel.
Mají tam výborné mořské ryby.
Víte, mám dojem, že člověk myslící jako vy...
by si měl dát nejspíš kraby.
- Skvělá mořská jídla. - Kraby.
Dobře, proč ne ?
Díky za tip.
Podívejte se mi do očí.
Všechno v pořádku ?
Mohl bych dostat malou pusinku než odjedete ?
Jsem tu tak sám.
Cítil jsem se znásilněnej. To prase mě dostalo na všech frontách.
A teď jede pryč, chechtat mi, do severní čtvrti města...
čekat na mě až vyrazím do L. A.
Ale, ano strážníku. Jistě. Využiju toho odpočívadla.
Ani vám nemůžu říct, jak vděčný jsem za tuhle možnost co jste mi dal.
Vzchop se člověče.
Když to rozpálim přímo do L. A., na jistotu mě sebere.
Ne. Tohle není čas na frajeřiny.
Tohle je Death Valley.
Oh, kurva !
Panebože, to je on.
Oh, můj Bože !
Do prdele ! Tak co je, ty zasranej bastarde.
Oh, Bože. Oh, Bože. Oh, Bože. Musím jít. Musím j..--
Dobře, zazdil mě, zatracené.
Jsem v pasti v nějakým zasraným pouštním křupanově jménem Baker.
Nemám moc času. Ty svině jsou mi v patách.
- Uženou mě jako posranou bestii. - To zní trochu paranoidně.
Potřebuju právníka, okamžitě !
Co děláš v Bakeru ? Copak jsi nedostal můj telegram ?
Jakej telegram, ty bezcennej bastarde ? Za tohle ti natrhnu prdel.
Ty vypatlaná palice, máš bejt ve Vegas.
Pronajal jsem apartmá ve Flamingu.
Máš psát o celostátní konferenci okresních prokurátorů.
- Vyřídil jsem všechny rezervace. Všechno je připravený.
Tak co do prdele děláš někde tam uprostřed zasraný pouště ?
Nic. Hele, to nic. To byl jen takovej fór.
Ve skutečnosti jsem právě teď, uh-jsem u bazénu ve Flamingu...
mluvím do přenosnýho telefonu, co mi sem z kasína přinesl nějakej trpajzlík.
Jo, mám tu neomezenej úvěr. Ty se sem radši ani nepřibližuj.
Cizince tu nemaj rádi.
Dobře, takhle to na světě chodí.
Všechna energie proudí podle rozmarů Velkýho magnetu.
Byl jsem vůl, že jsem se mu vzpíral.
Jel jsem zpátky do Vegas. Neměl jsem na výběr.
Musel jsem se zbavit velkýho Žraloka.
Příliš mnoho lidí by ho mohlo poznat, hlavně lasvegaská policie.
Naštěstí, moje kreditka byla technicky vzato stále platná.
Tohle ale byla extrovní kára.
Všechny ty udělátka a zvláštní výbava za 10 papírů.
Zadní okna vyskakovaly na dotek jako žáby z kaluže dynamitu.
Palubní deska byla plná světýlek, ukazatelů a měřičů...
kterým jsem vůbec nerozuměl.
Až ty prasata budou schůzovat ve Vegas...
měl jsem pocit, že by drogová kultura měla být dobře reprezentována.
A byla tady jistá přitažlivost při představě divokýho spáleniště ...
v jednom hotelu v Las Vegas ...
a taky křižování durch městem a kontrolování ostatních.
Já a tisíce špičkovejch fízlů z celý Ameriky.
Proč ne? S důvěrou do jejich středu ?
- Vítejte v hotelu Flamingo, pane.
- Pane ?
Nazdar. V pořádku. Ok.
- Příchod jsem si špatně načasoval.
Tenhle model je jeden z těch, co jsme používali...
když jsme vlítli na ty zobáky tam dole u Kentu..
Tahle kraska tady...
Jsem policejní šéf z Michiganu.
Hele mladej, už jsem ti to vysvětloval.
Mám tu pohlednici, kde se píše, že mám v tomhle hotelu rezervaci.
Je mi líto, pane, ale jste na seznamu "pozdních" přihlášek.
- Takže vaše rezervace byla přesunuta do ...
do .. Moonlight Motelu...
který je přímo na Paradise Boulevardu.
Já už jsem za ten váš blbej pokoj zaplatil !
Je tam skutečně moc pěkné ubytování a je to odtud jen 16 bloků.
Mají tam bazén, saunu a páru.
Poslouchej mě, ty špinavej teplouši !
Zavolej mi ředitele. Okamžitě !
Protože už mám dost těchhle pitomejch keců !
- Velice... velice se omlouvám, pane.
- Vypadněte ode mě ! Nechte mě bejt ! - Můžu vám zavolat taxi ?
Jo jasně, a já vám zavolám hulibrka !
Jistě, mohl jsem slyšet co mu ten úředníček ve skutečnosti říkal.
Poslouchej, ty vylízaná prasečí hlavo !
Kdysi si mě podávala...
celá plejáda takovýhle typicky nerudnejch...
a na předpisech fanaticky lpějících bengošů...
ale teď... jsem na řadě já.
Takže běž do prdele, střážníku! To máš za to!
Hej, poslyšte, strašně nerad vyrušuju, ale napadlo mě, jestli bych tu nemohl jen rychle proklouznout.
Jméno je Raoul Duke. Myslím, že můj právník tu domluvil rezervaci.
Duke, Raoul.
- Jistě, pane.
Zavazadla - Moje věci jsou venku v tom bílým Cadillacu.
Mohl by mi to někdo odnést do pokoje.
Oh, jasně, uh, doneste mi litrovku Wild Turkey...
- a 2 sedmičky Bacardi...
- spolu s ledem na pokoj, a podívejme-- - Uklidni se!
Kurva, zkusíme taky nějaký obrovský limety. Co myslíš ?
Jasně.
- O tu věc neměj strach. - A uklidni se konečně.
Nemusíte váhat mi zavolat-- Sven.
Jasně Svene.
- Děkuji mnohokrát.
- Ty-- ty-- - Jasně, jasně, jasně.
- To je příšerný. -Budete v pohodě, myslím.
Uvidíme se později. Počkej. Nesahej na to.
- Dobrou noc. Omluv mě. Nazdar, Svene.
- Podívej cos udělal ! Podívej cos udělal!
Zatraceně, nezůstanem v tomhle hotelu i kdybyste nás prosili!
Á, konečně doma.
Co? Co to sakra..?!
Oh, kurva !
- Do hajzlu. Co to kurva je ?
Nech toho, nech toho!!
Chce mi ukousnout nohu ! Ty zdegenerovaný prase. Prosím !
- Nemůžu si pomoct.
-Moje posraný nohy ! -To je Lucy, víš jako "Lucy In The Sky With Diamonds."
Lucy, uklidni se sakra!
Vzpomeň si co se stalo na letišti, jo?
Už nic takovýho, jasný ? Lucy..tohle je můj klient.
pan Duke, ten známý novinář.
To on platí naše apartmá, Lucy.
Je na naší straně.
Miluje umělce.
Lucy maluje portréty Barbry Streisandový.
Že jo ?
Um, tyhle jsem malovala podle televize.
Vážně.
Přijela sem až--
- Jakže se jmenuje to město ? - Montana.
Montana. Jen aby dala ty portréty Barbaře.
Večer zajdem do Amerikany a sejdem se s ní v zákulisí.
Zoufale jsem potřeboval klid, odpočinek...
útočiště.
S tímhle jsem nepočítal:
že najdu mýho právníka plnýho acidu ve víru nějakejch nadpřirozenejch námluv.
Dobře...
už museli, uh, přistavit auto.
Tak...
proč ne, uh...
ne -yay a... já ...
o-gay a, uh, et- nev...
uff-dat...
nevyndat věci.
Rozhodně.
Vyndáme ty věci.
Hned se vrátíme, Lucy.
- Dostanu pusu ? Stačí jedna, jedna. - Ne.
- Ne. Ne. - Jednu pusu. Proč ne ?
Dobře.
Nezvedej telefon.
Bůh žehnej.
Takže, jakej máš plán ?
Plán ?
- To dítě v ložnici. - Aha, Lucy.
Potkal jsem ji v letadle.
Je to náboženskej fanatik.
Dal jsem jí tu kapsli dřív, než jsem si uvědomil--
Ježíši, ta se v životě ještě ani nenapila.
No, asi to nejspíš vyjde.
Budem jí držet zhulenou a předhodíme její prdelku těm lidem na konferenci.
Jo, perfektně se na to hodí.
Ty poldové daj 50 babek za osobu, aby jí mohli mlátit tak dlouho, až bude povolná a pak jí obtáhnout.
Můžem jí zařídit pokoj v jednom z těch zastrčenejch motelů...
všude po pokoji rozvěsíme obrázky Ježíše a pak na ní pustíme ty prasáky...
Sakra, je silná. Něco vydrží!
Ježíši Kriste, věděl jsem že nejsi normální...
ale nikdy bych nečekal, že něco takovýho doopravdy řekneš.
- Ty slizkej bastarde. - Čistě ekonomicky. Tu holku nám seslalo samo nebe.
Do prdele. Může nám vydělat tisícovku denně.
To je odporný. Přestaň tak mluvit.
Počítám, že by zvládla čtyři najednou.
Kdybysme jí drželi sjetou acidem, tak to dělá víc než 2 tácy denně, možná 3.
Pokračuj.
Co kdybych na tebe teď skočil a vymlátil z tebe ty zkurvený kecy ?
Udělalo by ti to dobře, ty hnusnej bastarde ?
Dobře, poslouchej mě.
Za pár hodin, až bude dost při smyslech...
stane se z ní náboženská zuřivá bestie, protože si matně vzpomene na to...
jak byla svedena nějakym krutým Samojcem...
kterej jí opil a nacpal LSD, a potom odtáhl do hotelovýho pokoje ve Vegas ...
kde pak bezohledně pronikl do všech otvorů jejího malýho těla...
svým naběhlým, neobřezaným pinďourem.
- To je odporný.
- No, pravda bolí. - To je-- Fuj !
Ale jo! - Fuj ! To je fuj !
- Fuj ! - Fuj?
- Fuj ! - Fuj.
Chtěl jsem jí pomoct.
No, šel bys za to rovnou do plynový komory.
A dokonce i kdyby se ti podařilo to vyvrátit, poslali by tě zpátky do Nevady...
za znásilnění a vynucenou sodomii.
Ne, ona odsud prostě musí pryč.
Kurva.
V dnešní době se nevyplácí někomu pomáhat, co?
Jdeme.
Jo. Americana Hotel ? Potřebuju rezervaci.
Pro mou... neteř.
Koukejte, chci aby jste s ní zacházeli velice ohleduplně. Je to umělkyně a --
Kurva. Zdá se, že je trošinku podrážděná.
Právě malovala svoje mistrovský dílo, uh...
no, Barbraru Streisand.
- Je čas jít za Barbarou. - Příjmení ?
Raději to nebudu říkat. Můj bratr pořád působí v politice. Chápete ne?
Cítil jsem se jako nacista, ale muselo se to udělat.
Jo, jo, přesně tak. Ok, dobře. Nashle.
Lucy byla potenciálně fatální kámen na našich krcích.
- Pohni kurva ! - Nebyla absolutně jiná možnost než...
- jí vypustit do světa nazdařbůh... - Pane Bože. Hejbni s sebou !
a doufat, že si nevzpomene vůbec na nic.
Tady je extra 10ti dolarovka. A ujistěte se,že se tam opravdu dostala.
- Tak to bysme měli.
Hey, rozjeď se pomalu. Nesmíme vzbudit žádnou pozornost.
A teď najdem nějakej dobrej rybí restaurant a dáme si červenýho lososa.
Mám strašnou chuť na červenýho lososa.
- Ale ne. Příjdeme pozdě.
- Musíme vyrazit.
Posranej mescalin.
Proč to ty magoři nemůžou udělat trochu míň čistý ?
Vítám vás...
na třetím Národním sjezdu okresních prokurátorů...
o narkotikách a nebezpečných drogách.
A nyní, bez dalších okolků...
muž, který vám popíše tu rakovinu co žere srdce Ameriky...
Doktor L. Ron Bumquist.
Viděl jsem tyhle hajzly v Bezstarostný jízdě, ale nevěřil jsem, že skutečně existujou.
Ne takhle, že jsou jich stovky.
Jsou to v podstatě moc milý lidi stačí je poznat trochu blíž.
Poznat ? Ty vole, já ty lidi znám, jak svou vlastní krev.
Tohle slovo tady ani nevyslovuj. Nebo je to vzruší.
- Máš pravdu. - Nejjistější způsob, jak to udělat...
je pro každého z nás...
usilovat a zkusit...
si představit to, co je asi uvnitř...
- v posedlé mysli každého feťáka. - Hmm ?
Například...
narkoman...
říká nedopalku marihuanové cigarety...
"šváb"...
protože...
se podobá švábovi.
O čem to tu kurva ty lidi mluvej ?
To bys musel bejt sjetej acidem, aby sis myslel, že joint vypadá jako nějakej blbej šváb.
Určitě jste zaznamenali, že jsem rozlišil čtyři...
Čtyři odlišné skupiny, které nalezneme...
ve společnosti holdující marihuaně.
Jsou to jednička, pohodář...
našinec a pako.
Zřídka, jestli vůbec--
- To je šílenost. Totální úlet.
Měli bysme z tohohle pekla vypadnout. To je ale děsná noční můra!
Pokud si pako uvědomí o co vlastně jde...
může postoupit o stupínek výš...
a stát se našincem.
A když se dokáže ztotožnit s tím...
o co kráčí...
stává se z něj pohodář.
Pohodář.
A potom může dokonce povýšit ...
mezi jedničky.
Stane se jedním z těch...
jedničkových.
Doktore Bumquiste.
Myslíte si, že by se chování antropoložky Margaret Meadové v poslední době...
dalo vysvětlit osobním návykem na marihuanu ?
Dobrá otázka.
- Nevím jestli budu moci odpovědět.
Ale můžu vám říci, pane,že pokud Margaret Meadová...
ve svém věku...
kouří trávu...
musí z toho být pekelně mimo.
Další úchylka této ženy.
Tohle jsou strašný kecy.
Budu dole v kasínu.
Zavři hubu. Táhni do pekla !
Děkuji mnohokrát. Děkuji vám.
- Díky. Díky za podporu. - Projektor, prosím.
- Promiňte. - V pořádku.
Nauč se rozeznat feťáka.
Může na tom záviset tvůj život.
Neuvidíte mu do očí, protože je skrývá za tmavými brýlemi...
ale klouby na rukou má bílé od vnitřního napětí.
Jeho kalhoty jsou ztvrdlé spermatem...
od neustálé onanie když nemůže nikoho, koho by znásilnil.
Při jakékoliv otázce se bude potácet a mumlat.
- Nerespektuje tvůj odznak.
Feťák se nebojí ničeho.
Zcela bezdůvodně útočí jakoukoliv zbraní...
- včetně tvojí. - Omluvte mě.
- Pozor na něj: Každý policista, který předvádí podezřelého z užívání marihuany... - Promiňte.
- by měl bez prodlení použít veškeré donucovací prostředky. - Sorry. Promiňte.
Utrží li feťák čas od času nějaký ten steh, ušetří to...
vám--
O Bože, Bože... Do hajzlu, sakra...
O Bože, o Bože...
Jo ?
Á ano, pan Duke, dobrý den. Máte tu vzkaz.
- Volejte Lucy...
- do hotelu Americana, pokoj 1600. - Oh, do prdele.
- Prosím ?
- Volala Lucy.
- Co ?
- Volala Lucy. - Cože ?
- Volala Lucy, vole.
Ti dva muži na lavici obžalovaných, to jsou ti dva, kteří mi dali LSD.
a vzali mě do hotelu.
Nevím přesně co se mnou prováděli, ale pamatuju se, že...
to byla hrůza.
- Cože vám to dali ?
LSD.
Kastraci !
Vykastrovat oba dva !
- Kde mám svýho Magnuma .357 ? - Kdo to kurva ví ?
- Nemůžeš mě nechat samotnýho mezi těma zmijema.
Ty bastarde, cos udělal s mým Magnumem .357 ?
- Tenhle pokoj je na moje jméno. - No, dobře ti tak!
No tak jo, zatraceně !
Máš pravdu.
Ona je můj problém. Zavolám jí, a zbavíme se jí napořád.
- Už to zašlo příliš daleko. - Jen klid, já to vyřídím.
- Klid. - Relax !
Nech mě to vyřídit.
- Kde jsou moje boty ? - Americana Hotel.
-Cos udělal s těma smradlavýma botama ? -Pokoj 1600, prosím.
Jako tvůj právník, ti radím aby sis cvaknul z tý malý hnědý flaštičky...
co mám v tašce na holení.
Nesmíš si toho vzít moc.
Jen... malilinko ochutnej.
Mám to. Ah, tady je to.
- Co je to za sračku ? - Proti tý látce...
je mescalin úplnej čajíček.
- Adrenochrom. - Adrenochrom ? Hmm.
Haló.
- Ahoj Lucy. Bůh ti žehnej. - Hmm ?
Jo, to jsem já.
Ale, ne, dal jsem tomu sviňákovi lekci, že na ni v životě nezapomene.
Cože ? Ne, není mrtvej.
ale nějakej čas nebude nikoho otravovat.
Jo, nechal jsem ho tam.
Zmydlil jsem ho a vymlátil mu všechny zuby.
Panebože, pomyslel jsem si...
valit na někoho, kdo má hlavu plnou acidu, tuhle zběsilost.
Ale má to jeden háček.
Ten hajzl tady platil nekrytým šekem a uvedl nás jako ručitele.
Takže teď budou hledat nás oba.
Jo, já vím Lucy, ale nesmíš soudit podle vzhledu.
Někteří lidi jsou prostě už od základu zkažený.
no takže, poslední věc co bys udělala, je že zase zavoláš sem do hotelu.
- Vysledovali by tě a šoupli rovnou za mříže.
Ne, já se hned teď stěhuju do Tropicany.
Hmm.
Použiju nějaký jiný jméno. Ale to ti dám ještě vědět.
Hele, musím končit.
Ten telefon bude asi napíchnutej, baby.
- Jo, já vím že to bylo hrozný, ale už je po všem.
Oh, můj Bože. Chtějí vyrazit dveře!
- Chtějí vyrazit dveře!
Kriste ! Hey !
Ne ! Jsem nevinnej ! Byl to Duke !
Lucy ! Lucy !
Miluju tě! Miluju tě!
Ne, tuhle věc mi nenasazujte. Aaaah ! Aaaah !
Taaakže
To bysme měli.
- To bylo naposled co jsme o Lucy slyšeli.
Snaží se teď nejspíš schovat ve spalovně odpadků.
Víš co teď potřebujeme ?
Potřebujem nějaký opium.
Pamatuju si, jak jsem sebou praštil na postel.
To jeho divadýlko mnou pořádně otřáslo.
Na chvíli jsem si myslel, že mu úplně přeskočilo...
že doopravdy věří, že ho napadl neviditelnej nepřítel.
Ale v pokoji zase nastalo ticho.
Kdes tohleto sehnal ?
Na tom nesejde. Je to absolutně čistý.
Jakýho příšernýho klienta jsi to hájil tentokrát ?
Satanistickýho cvoka.
Myslím, že to může pocházet jen z jedinýho zdroje--
z, uh, nadledvinek...
živýho lidskýho těla.
- Já vím. Ale ten chlap neměl prachy na zaplacení.
Nabízel mi lidskou krev, tvrdil, že potom budu tak sjetej, jako nikdy v životě.
- Myslel jsem, že si dělá srandu... - Oh.
tak jsem mu řekl, aby mi místo toho dal pár gramů čistýho adrenochromu...
anebo rovnou čerstvou nadledvinku...
k zakousnutí.
Začínal jsem cejtit jak mě ta věc začíná dostávat.
První vlna byla jako kombinace mescalinu a methedrinu.
Možná bych si měl jít zaplavat, pomyslel jsem si.
Ano pane.
Zabásli toho chlápka za obtěžování dětí.
Přísahal, že to neudělal.
"Proč bych měl šukat s dětma ?" řekl. "Jsou moc malý."
- Kristepane, co jsem na to měl říct ?
I ten nejhnusnější vlkodlak má nárok na normálního advokáta.
Neodvážil jsem se toho debila odmítnout.
Mohl klidně vzít nůž na dopisy a sápat se přímo po mojí...
epifýze.
- Víš? - JO.
- Bláznivý. - Proč ne ?
Kurva. To bysme si měli někde sehnat.
Lupnout do sebe pořádnej kus a počkat... co to udělá.
Co sehnat ?
Výtažek z epifýzy.
To je moc dobrej nápad.
Jen se špetkou tý srágory by ses dostal do podělaný...
lékařský encyklopedie.
Nádherný kozy.
Ty vole, hlava by se ti nafoukla jak vodní meloun.
- Během dvou hodin bys přibral asi tak metrák !
Rostoucí čelisti, krvácející bradavice.
Jo!
A pak by sis všimnul, jak ti šest obrovskejch chlupatejch cecků...
vyrůstá na zádech.
Fantastický !
Oslepl bys.
Tvý tělo by bylo jak hadr.
Museli by tě odvézt na trakaři.
A kdybys křičel o pomoc...
znělo by to jako mručení starýho mývala.
Já teda zkusím takřka cokoliv...
ale nikdy bych se ani za nic nedotknul epifýzy.
Povídej dál, do prdele !
Co bylo dál ? Co s těma nadledvinkama ?
Ježíš, vzalo tě to fest, co ?
Koukni se na sebe. Vypadáš, jako bys měl explodovat.
Možná kdybys mě mohl strčit...
do bazénu.
Kdybych tě teď strčil do bazénu, šel bys ke dnu jak podělanej šutr.
Vzal sis toho moc. Vzal sis moc. Prostě moc.
Nesnaž se s tím bojovat.
nebo se ti v mozku udělají bublinky, mrtvička, výdutě.
Prostě zvadneš a umřeš.
- Pokračujou v zabíjení nevinnejch lidí !
Aby mohli v mír a svobodu doufat i ty lidi...
kteří jsou utlačováni.
Takže dnes večer, to uděláme.
Velká mlčící většina.
Oběť. Oběť.
Oběť. Oběť. Oběť. Oběť.
Kterej posranej bastard by mohl pustit takovou písničku právě teď, v tuhle chvíli ?
Když jsem přišel...
v tomhle zapadákově zase k sobě pokoj byl tak zřízenej...
- tak neuvěřitelně zasranej.
Jak dlouho jsem tu asi tak ležel ?
Všechny tyhle stopy násilí.
- Co se to stalo?
V tomhle pokoji byly důkazy nadměrný konzumace...
snad všech druhů drog známých naší civilizaci od roku 1544 po Kr.
Oh, ah, Debbie.
Díky Bohu.
Oh, Debbie. Hmm ? Podívejme.
Kterej toxík by potřeboval všechny ty kokosový skořápky a rozmačkaný šlupky od melounů ?
Daly by se všechny ty nesnědený hranolky přičíst přítomnosti narkomana ?
Louže zaschlýho kečupu na prádelníku ?
Možná že jo...
ale proč potom všechen ten chlast...
a nechutný pornografický fotky přilepený hořčicí...
vyschlou na tvrdou žlutou kůrku ?
Ne, tyhle stopy nezanechal normální bohabojnej toxík.
Bylo to příliš divoký, moc agresivní.
- Dej ruce tak abych je viděl. - Co ? Cože ?
Pane Bože. Huh ?
Dejte ruce aby na ně bylo vidět!. Dejte ruce aby na ně bylo vidět !
Ponurý vzpomínky a ošklivý flashbacky.
Vzchop se.
Vydrž.
Kolik nocí a podivnejch rán tahle zběsilost mohla trvat?
- Něco hroznýho se stalo. Byl jsem si tím jistej.
Kdo je to ? Oh. Kurva, to jsem já.
- Pomozte ! - Co se kurva děje ?
- Do prdele.
- Jste ve vazbě ! - Musela použít univerzální klíč.
Čistil jsem si v šatníku boty, když jsem ji zahlídl, jak se plíží dovnitř, a tak jsem se na ní vrhnul.
- Proč jste to udělala ? Kdo vám za to zaplatil ? - Nikdo ! Jsem jen pokojská !
- Jedete v tom stejně jako oni. - V čem jedu ?
V prodeji drog přece. Víte přece co se v tomhle hotelu děje.
Proš si myslíte, že jsme tady ?
Já vím, že jste od policie, ale myslela jsem, že jste přijeli jen na tu konferenci.
Přísahám. Chtěla jsem vám jen uklidit pokoj.
- Já nic o žádných drogách nevím. - Ale no tak, zlato.
Nesnažte se nám namluvit, že jste nikdy neslyšela o Grange Gormanovi.
Přísahám při Pánu Bohu, nikdy jsem o něm neslyšela.
Možná že nám říká pravdu. Možná v tom fakt nejede.
Přísahám, že nejedu. Přísahám.
V tom případě, nám možná můžete pomoct.
Oh, ano, Pomůžu vám s čím budete chtít.
- Nesnáším drogy. - My taky ne.
Myslím že bysme jí mohli zapsat na výplatní listinu když bude na naší straně.
- Myslíte, že byste to zvládla ? - Co ?
Jeden telefonát za den.
A nemějte obavy, jestli to nebude mít hlavu a patu. To už je náš problém.
V-Vy mi za to budete platit ?
Přesně tak, budeme.
Ale v momentě, kdy o tom jenom někomu někde ceknete...
půjdete rovnou do vězení na zbytek vašeho života.
- Jak se jmenujete ? - Alice.
Dokažte to !
- Dobře. - Stačí zavolat do skladu prádla a ptát se po Alici.
Dobře, Alice.
Bude vás kontaktovat inspector Rock, Arthur Rock.
Bude se vydávat za politika, ale lehce ho poznáte.
Tak dobře. Inspector Rock vám bude platit na ruku...
- $1,000 Dolarů, vždycky devátého v měsíci. - Oh,Bože !
Za tolik peněz bych udělala skoro cokoliv.
- Nejen vy, ale i spousta jiných lidí. - Pojďte sem.
Heslo je : "Ruka ruku myje."
V okamžiku kdy to uslyšíte, řeknete, "Nebojím se ničeho."
- Řekněte to. - Nebojím se ničeho.
- Ještě jednou ! - Nebojím se ničeho !
A teď odtud vypadněte. Oh, poslouchejte.
Rádi jsme vás viděli.
S úklidem pokoje se neobtěžujte.
Stačí když necháte před dveřmi přesně o půlnoci haldu ručníků a mýdla.
Aspoň tak nebudeme riskovat další podobnej incidentík, že ?
- Cokoliv budete chtít, pánové. - Díky Bohu za tak slušný lidi.
- Řekněte to znova ! - Nebojím se ničeho !
Podivný breptání. Útržky vzpomínek se vynořují z mlhy.
- Zmáčkněte play.
To je on, Americkej sen.
Sedíme právě přímo na jeho hlavním nervu.
Hele, nevytáčej mě.
Majitel tohohle podniku chtěl v mládí utéct a dát se k cirkusu.
Teď má ten hajzl vlastní cirkus.
A s ním i povolení okrádat.
No. Americkej sen se stal skutečností.
Úplnej Horatio Alger.
Jasně.. Vítej na tomhle šťastným místě.
Dobře, ale teď k jádru věci.
Kolik chcete za tu opici ?
Kolik máte ?
Kolik si myslíte, že byste si vzal za tu opici? Počkejte chvíli. Hned jsem zpátky.
- Šílenost. Nedávalo to žádnej smysl.
Potřeboval jsem zoufale fakta.
- O co tady kurva jde ?
Kde je ta opice ? Kde je ta opice ?
Zapomeň na ní. Napadla nějakýho dědulu.
Zmlátila vrchního, a tak přijeli policajti a odvedli jí.
- To je tvoje auto ?
- Někdo je zastavil ! - Vy bláznivý chudáci ničemu nerozumíte.
Tohle auto je majetkem Světový banky. Ty peníze přišly nedávno.
Nemůžeš stavět cirkus bez stanu.
- Střecha je totálně v tahu. - To máte pravdu.
Asi se něco stalo s jejím motorovým pohonem.
Dobře, kdo to vysvětlí ?
- Kde jsi ty posraná opice ? - Tohle nesmíš dělat !
Vy lidi jste hlasovali pro Huberta Humphreye.
A vy jste zabili Ježíše.
Bylo dost důvodů uvěřit, že jsme ty problémy vyhledávali...
a že jsme štěstí pokoušeli až až.
A sakra ! Bože.
Dobrá. Uh--
Možnost...
psychickýho a mentálního kolapsu...
byla teď dost reálná.
Nezahrávejte si s ohněm.
Pamatujte si to.
Uh, kupte si lístek...
uh, a vyražte na jízdu.
Hej, vy tam. Hej chlapci nechcete nějakej herák ?
Hej, vy bílý smradi ! Doprčic !
Jeď dál, jeď.
Chci vám prodat vopravdovej čistej herák !
Levně ! Vopravdovej herák.
Právě jsem se vrátil z Vietnamu.
Háčko.
Chci vám prodat vopravdovej čistej herák !
Kurva ! Do hajzlu !
Tak mě poslouchejte, bastardi ! Zastavte ! Zabiju vás !
- Táhněte ! Dělejte !
Oh, kurva. Oh, oh.
Ok. Koukneme se na to.
~
Mentalitě Las Vegas vládnou přežitky...
takže opravdu velkej zločin projde často bez povšimnutí.
Severní Vegas je místo kam člověk jde, když si vykoleduje moc průserů na Stripu...
- a když už není vítanej ani v lacinejch brlozích okolo centra.
Bistro North Star vypadalo jako docela bezpečnej přístav, kam se dá uchýlit před našima bouřema.
Žádný potyčky, žádný tlachání.
Prostě místo kde se dá odpočinout a dát se dohromady.
Neměl jsem dokonce ani hlad.
Atmosféra North Staru neměla v sobě nic co by mě varovalo.
Dvě sklenky ledové vody s ledem.
Dvě.
Vypadala jako opotřebovaná karikatura Jane Russellový.
Měla to tady určitě na starosti.
Udělal to s naprostou samozřejmostí...
ale já věděl, že náš klid co nevidět skončí výbuchem.
Co to bylo ?
Co je to ?
- Ubrousek. - Na tyhle kecy vám neskočím.
Já vím co to znamená, ty tlustej kurevskej prevíte !
To je jméno koně, kterého jsem kdysi vlastnil, mad'am.
- Co je vám ? Otazník byl zdůrazněn.
Tak poslouchej, ty zkurvysynu.
Na mě si tady dovoluje každej sviňák, ale od nějakýho přičmoudlýho pasáka si to líbit nenechám!
Každý kdo něco věděl, to pochopil.
- Běžte ! Zaplaťte a vypadněte odsud !
Mám na vás zavolat policajty ? Zavolám ty zkur--
Do hajzlu.
Kurva.
Chceš abych zavolal ty policajty ?
Kolik stojí ten citrónový koláč se sněhem ?
Její oči byly vytřeštěný strachy, ale mozek jí ještě fungoval...
- zřejmě na základní motorický schopnosti. - 35 centů.
- Kolik stojí ten citrónový koláč se sněhem ? - Pětatřicet centů.
To je ale plejtvání talentem.
Ne, zlato, myslím celý koláč.
Celý koláč.
- Hmm ?
Co takhle 3 ?
Tři ? Čryři ?
Pět ? Hmm ?
Tak pět.
Budu v autě.
Pohled na tu čepel v ní asi vyvolal nepříjemný vzpomínky.
Skelnej pohled v jejích očích říkal, že jí kdysi někdo podřízl krk.
- Když jsme odcházeli, ještě tam stála, neschopná pohybu.
Bylo po všem.
Porušili jsme veškerý pravidla, který ve Vegas platí.
Brali jsme na hůl místní, uráželi turisty a děsili hotelovou obsluhu.
Cítil jsem, že jediná šance teď je...
možnost, že jsme to přepískli tak...
že nikdo, kdo by nám to mohl spočítat...
by tomu prostě nevěřil.
Měl jsem 15 minut, abych dostal mýho právníka na letiště...
ale my to zvládnem.
Kriste !
Ne ! Kurva !
- Kurva. - Do prdele! Do hajzlu!
Oh, Bože. Oh, Bože. Ty bastarde !
Oh, Bože.
- Jedeš po špatný cestě. - Na další doleva.
Jeď ! kurva !
Zatoč doprava. Tady zatoč doprava.
Sakra. Zabloudili jsme.
Co tu vůbec děláme na týhle bohem zapomenutý dálnici ?
Letiště je přece támhle.
Zatraceně ! Je to támhle.
- Nikdy jsem ještě nezmeškal letadlo.
Drž se!
Dobře. Vyhodím tě rovnou u letadla.
Seru ti na to. Bude to všechno na mě. Ukřižujou mě.
- Právě tady,tady. - Kašpare.
Řekneš jim, že jsi stopoval na letiště a že jsem tě vzal.
- Bastarde. - Vylez.
Hej, poslouchej.
Nenech si od těch debilů nic líbit.
Kdybys měl nějaký problémy, nezapomeň:
vždycky můžeš poslat telegram těm správnejm lidem.
Jo, a vysvětlit jim co a jak. Nějakej vůl o tom kdysi napsal báseň.
Asi je to dobrá rada, pokud máš místo mozku piliny.
Tady jde ...
jeden z Bohových vlastních prototypů.
Vysoce výkonej mutant toho druhu, co nikdy neschválej k masový výrobě.
-Moc příšernej pro život, a moc vzácnej pro smrt.
Všem nám jde o přežití.
Už žádnej speed, kterej by poháněl 60tý léta.
Tohle byla osudná chybička v úletu Timothy Learyho.
Bouřil po Americe, prodávajíce "expanzi vědomí"...
a nemyslel na krutý spáry reality číhající na lidi, ...
kteří ho brali příliš vážně.
Všichni ty dojemně dychtivý aciďáci...
kteří si mysleli, že si můžou koupit mír a porozumnění za 3 dolary.
Ale jejich neúspěch a ztráty...
jsou i naše.
To, co odešlo s Learym, je základní iluze celýho životního stylu...
kterej pomohl stvořit.
generace trvalejch kriplů...
neúspěšnejch hledačů...
který nikdy nepochopili zásadní klam acidový kultury:
ten zoufalej předpoklad, že někdo...
nebo aspoň nějaká síla...
opatruje to světlo na konci tunelu.
Je tu jen jedna cesta, zpátky do L. A.
federální mezistátní č. 15.
Prostě rozpálit to maximální rychlostí skrz Baker a Barstow a Berdoo.
Pak až k Hollywoodský dálnici, přímo do šílenýho zapomnění...
bezpečí a anonymity.
Jen další šílenec ... v bláznivým království.
Whee !